Deviatnik pred voľbami novej provinciálnej rady

Bohom milovaní,

voľba provinciálnej rady je dôležitým okamihom života všetkých stredísk, pretože provinciálnu radu tvoria ľudia, ktorí nesú zodpovednosť za animovanie, formáciu a celkový chod Združenia na celom Slovensku. Chceme sa preto zjednotiť pri spoločnej modlitbe, otvoriť sa na vanutie Ducha, ktorý nech nás vedie aj pri voľbe. Vstupujme s vierou cez Eucharistiu do prvej novény, ktorá sa uskutočnila v hornej sieni istého jeruzalemského domu po Ježišovom nanebovstúpení, keď apoštoli "jednomyseľne zotrvávali na modlitbách spolu so ženami, s Ježišovou matkou Máriou a s jeho príbuznými" (Sk 1,14) a očakávali príchod Ducha Svätého v deň Turíc. Vyprosujme si provinciálnu radu, ktorá bude prinášať hojné ovocie zachraňujúceho Pastiera. Prosme aj Pannu Máriu Pomocnicu, dona Bosca i sv. Františka Saleského, bl. Alexandrinu, bl.Titusa Zemana a ostatných svätcov saleziánskej rodiny, aby nám pomohli objaviť ľudí podľa Božej vôle, ktorí by prevzali službu v provinciálnej rade ochotne,veľkodušne a s pokorou.

Niekoľko praktických rád

Pokúsme sa dodržať tieto body:

a)	Naša modlitba je najúčinnejšia, keď sme v stave posväcujúcej milosti. Don Bosco chcel, aby sme si vykonali mesačnú duchovnú obnovu tak, akoby to bol náš posledný deň 

v	živote. Obetujme vždy sväté prijímanie na úmysel dobrej voľby novej PR a zjednotenia našej saleziánskej rodiny v apoštoláte pre spásu duší. 

b)	Počas týchto dní môžeme v skrytosti konať dobré skutky a drobné sebazápory, pretože táto modlitba skutkami je veľmi účinná. Podľa možnosti navštevujme Ježiša v Eucharistii.
Kto nemôže pristúpiť k sv. prijímaniu alebo ísť do kostola, nech sa s dôverou zjednotí 
s nami a zvelebuje Božiu prítomnosť na svojom mieste. Boh je spokojný s dobrou vôľou. 

c)	Ráno si urobme meditáciu a prečítajme si každodennú myšlienku. Ak nám to umožní čas, premýšľajme o nej počas dňa a skúsme ju uviesť hlbšie do svojho vnútra. Nech je naša modlitba jednoduchá, ale o to vrúcnejšia. 

Každodenný program modlitby

1.	Ráno: lectio divina a meditácia myšlienky na príslušný deň (podľa Rim 12, 2-16); 
2.	Vo vhodnom čase vstúpiť do Božej prítomnosti: Otče náš, Zdravas Mária; 
3.	Modlitba k donovi Boscovi; 
4.	Sláva Otcu. 

Modlitba k sv. Jánovi Boscovi

Svätý Ján Bosco, otec a učiteľ mládeže, ty si toľko pracoval pre spásu duší; buď nám vodcom, aby sme hľadali svoje duševné dobro a spásu blížneho. Pomáhaj nám plniť si dobre svoje povinnosti, premáhať náruživosti a ľudské ohľady. Nauč nás milovať sviatostného Spasiteľa, Pannu Máriu Pomocnicu a Svätého Otca, rímskeho pápeža. Vypros nám šťastlivú hodinu smrti, aby sme prišli k tebe do neba. Amen.

1. deň (štvrtok) – 8. 2. 2018 Premeniť sa, aby sme rozlíšili Božiu vôľu

A nepripodobňujte sa tomuto svetu, ale premeňte sa obnovou zmýšľania, aby ste vedeli rozoznať, čo je Božia vôľa, čo je dobré, milé a dokonalé. (Rim 12, 2)

Jedným prvkom kresťanského i saleziánskeho povolania je nepripodobňovanie sa tomuto svetu, nesprávať sa podľa logiky sveta, ktorý nepozná Krista. Spolupracovník preto s celou silou svojej rozhodnosti odoláva pokušeniu prispôsobovať sa, hoci len mimovoľne, „dnešnej dobe.“ Dáva si veľký pozor a bdie. Nepripodobňovanie sa svetu si vyžaduje predovšetkým nepremieňať svet, ale premieňať seba. A toto premieňanie sa nedeje raz navždy, ale každodenne, predovšetkým obnovou zmýšľania. „Aby sme sa spoločne a s odvahou dali do služby mladým, vedomí si toho, že slúžiť im znamená naozaj slúžiť Ježišovi, musíme mať odvahu zbaviť sa šiat starého človeka a obliecť si šaty nového človeka, kráčať „ďalej“ na ceste obnovy, až „po hranice nerozvážnosti“, ako by nás dnes určite vyzval sám don Bosco.“

(Rosario Maiorano)

2. deň (piatok) – 9. 2. 2018 Pokora a pravá múdrosť v službe

Mocou milosti, ktorú som dostal, hovorím každému z vás, aby si nik nemyslel o sebe viac, ako myslieť treba, ale zmýšľajte triezvo, každý podľa stupňa viery, aký mu udelil Boh (Rim 12, 3).

Osoby, ktoré budú zvolené, budú mať určitú moc. Majú však „vládnuť“ tak, aby slúžili ostatným. Kráľ Šalamún ohlúpol v starobe, pretože uveril vo svoju múdrosť. Bol si taký istý svojou múdrosťou, ktorú obdivoval celý svet, že ku koncu svojho života začal robiť chyby a hriechy. Svet ho vyzdvihol nad ostatných – a jemu začala chýbať pokora.

Treba prijať, že bude zvolený niekto, kto sa nezdá navonok najvhodnejší. Prijať, že iní ma dopĺňajú svojimi schopnosťami, darmi a skúsenosťou. Prijať, že treba dať priestor iným.

Pokora je dokonalý liek na ctižiadosť, rivalitu a márnivosť. Nikto sa nemá chvátiť iným než Pánovým krížom (Gal 6,14).

3. deň (sobota) – 10. 2. 2018 Dary určené pre spoločenstvo

Lebo ako máme v jednom tele mnoho údov, ale všetky údy nekonajú tú istú činnosť, tak aj my mnohí sme jedno telo v Kristovi a jednotlivo sme si navzájom údmi. Máme rozličné dary podľa milosti, ktorú sme dostali: či už dar prorokovať v súlade s vierou, alebo dar slúžiť 
v službe, alebo učiť pri vyučovaní, či povzbudzovať pri povzbudzovaní (Rim 12, 4-7).

Spoločenstvo (akým je aj PR) sa prirovnáva k ľudskému telu. Iba viera koordinuje do jednoty mnohorakosť členov, ich služby, dary. Môže sa stať, že aj charizmatickí ľudia, ak sa vymknú zo svojich hraníc, ktoré im určil Boh, môžu zničiť nielen svoje dary, ale aj jednotu tela spoločenstva. Neschopnosť prijatia vlastných limitov pred Bohom je preto prekážkou pre rozvoj našej skutočnej slobody a identity. Na druhej strane Boh je úplne imúnny voči našim manipulatívnym snahám. On pre nás koná neustále to najlepšie a robí všetko pre to, aby nás nasmeroval k nášmu jedinému cieľu, ktorým je život v spoločenstve, v spoločenstve s ním. Vzťahy rodinnej vzájomnosti pomáhajú odstrániť každú diskrimináciu medzi tým, kto je viac a kto je menej, medzi členmi provinciálnej rady a členmi stredísk, medzi osobami 
s rôznymi darmi. Pomáhajú nám uznať rôznosť osôb vo vzájomnom podriadení sa a vo vzájomnom obohatení sa, v logike dávania a prijímania. Každý má odlišné charizmy, ktoré sa rôznia podľa prijatej milosti. Ku každej úlohe však povoláva Boh – či už tým, aké talenty a dary nám dal pri narodení, ale aj tým, k čomu nás povoláva a aké dary nám k tejto službe udeľuje v spoločenstve Cirkvi.

4. deň (nedeľa) – 11. 2. 2018 Charizma animovať a viesť

Kto teda dáva, nech dáva nezištne, kto je predstavený, nech je starostlivý, kto preukazuje milosrdenstvo, nech to robí radostne (Rim 12, 8).

Každý má odlišné charizmy, ktoré sa rôznia podľa prijatej milosti. Či už dar prorokovať 
v súlade s vierou, alebo dar slúžiť v službe, alebo učiť pri vyučovaní, či povzbudzovať ... Tieto charizmatické služby treba konať nezištne, bez postranných úmyslov alebo hľadania svojho prospechu. Nezištnosť (jednoduchosť) je tá vnútorná sloboda, ktorá nerobí dávanie nadradeným a prijímanie nerobí horkým, ale z dávania a prijímania robí svedectvo nepreniknuteľnej jednoduchosti Boha. Aj úloha animovať a viesť je charizma. Toto poverenie musí byť vykonávané so starostlivosťou, s vážnosťou, snahou, so zrieknutím sa seba a nie bez horlivosti. Vyžaduje pohotovosť, rýchlosť; robiť veci hneď alebo najlepšie ako dokážeme; dokonca dychtivo. Táto charizma neumožňuje pokojný život.

Kto preukazuje milosrdenstvo, nech to robí radostne. Máme prežívať šťastie, že môžeme preukázať službu a milosrdenstvo – presne v súlade so slovami Ježiša Krista: „Čokoľvek ste urobili jednému z týchto mojich najmenších bratov, mne ste urobili“ (Mt 25, 40). Ak táto radosť chýba a služba je pre nás iba funkciou či „povinnosťou“, ktorej sa radi aj vyhneme aj ulejeme sa z nej, je to znak neviery.

5. deň (pondelok) – 12. 2. 2018 Prekonanie egoistických záujmov
Láska nech je bez pretvárky. Nenáviďte zlo, lipnite k dobru (Rim 12, 9).

K realizácii služby, ku ktorej sme pozvaní, nás disponuje láska - agapé. Táto láska je úprimná, rýdza, milosrdná. Láska, ktorá sa nepredvádza, nežne potlesk na scéne, nehrá divadlo.

Ona sa vždy snúbi s pravdou. Aj pri voľbách, ktoré sú hľadaním Božej vôle vo vedení provincie, nesmieme túto lásku potlačiť. Znamená to prekonať egoistické záujmy a nesnažiť sa pretlačiť vlastný uhol pohľadu.

V našom živote však zároveň musí vstúpiť do hry aj rezolútnosť vo vzťahu k zlu (nenáviďte zlo). Nenávidieť zlo znamená mať silný odpor voči nemu a silnú túžbu sa mu vyhnúť. Boh chce, aby sme rešpektovali jeho „nie“, ktoré nám hovorí na niektoré naše plány a predstavy, rovnako ako chceme my, aby naši blížni rešpektovali naše „nie“, ktoré dakedy 
s rozhodnosťou vyslovíme.

6. deň (utorok) – 13.2.2018 Všímať si ľudí s duchom, ktorý až „vrie“ službou (vrúcnych, horlivých, „horúcich“ )

Milujte sa navzájom bratskou láskou, predbiehajte sa vzájomne v úctivosti, v horlivosti neochabujte, buďte vrúcneho ducha, slúžte Pánovi (Rim 12, 10-11).

Spoločenstvo je Božou rodinou, preto má v ňom panovať súrodenecká láska. Máme milovať jedni druhých tak, ako milujeme našu vlastnú rodinu. Čo sa týka úcty alebo úslužnosti, nestačí ju odplácať druhým, ale treba ich predchádzať, považovať ich za vyšších od seba. Prejavovanie úcty nie je iba nejaká konvencia, slušnosť, ale je to privilégium a dar. Aj zdvorilosť je spojená s nezištnosťou. V hlbšom význame zdvorilosť znamená pokoru. Preto nepriateľom v našich postojoch pred či pri voľbách sú individualizmus, ktorý je príčinou a znakom nedostatku zmyslu pre príslušnosť k Združeniu, ale tiež aktivizmus, ktorý nás robí málo schopnými viesť dialóg a konfrontáciu v otvorenosti voči Duchu.

7. deň (streda) – 14. 2. 2018 Zo semienok vďaky, radosti a chvály vyrastie trpezlivosť

V nádeji sa radujte, v súžení buďte trpezliví, v modlitbe vytrvalí. Majte účasť na potrebách svätých, buďte pohostinní (Rim 12, 12-13).

Bolo by omylom, keby nás služba alebo nejaké zamestnanie natoľko ovládlo, že by znemožnilo srdcu žiť dôverne s Bohom. Keď konáme svoju prácu preto, že ju Pán chce a ako

ju on chce, naše spojenie s ním sa nebude zmenšovať, ale sa bude ešte zväčšovať. Čím viac nás práca pohlcuje, tým intenzívnejší musí byť život modlitby. Nebojme sa, že modlitba nám bude život sťažovať, ale bude nám úľavou v Božej prítomnosti. Nič nie je účinnejšie v boji proti mechanickej činnosti a návyku ako častý návrat ku Kristovi, návrat k Životu nášho života. Všetko prichádza skrze neho, uskutočňuje sa s ním, všetko sa dokonáva v ňom. Nech sa vedomá chvála, radosť a vďaka stane trvalou súčasťou našej modlitby a nášho dňa. Veď don Bosco povedal: „Aj diabol sa bojí radostného človeka.“

Takto sa pripravíme na ťažký čas, na čas púšte, čas skúšky, čas rastu, keď sa nám bude zdať, že všetko nejde tak, ako by malo. A tu sa ukáže, čo sme siali. Lebo ak sme v čase radosti siali vďaku, radosť a chválu, v ťažkom čase zožneme trpezlivosť.

A nezabudnime: láska sa prejavuje celkom praktickým spôsobom. Úprimná láska má viesť 
k tomu, aby sme sa ujali potrieb každého druhu, najmä našich bratov vo viere a praktizovali pohostinnosť.

8. deň (štvrtok) – 15. 2. 2018Vyžarujme zvnútra Božiu iskru

Žehnajte tých, čo vás prenasledujú - žehnajte a nepreklínajte! Radujte sa s radujúcimi, plačte s plačúcimi! (Rim 12, 14-15)

Božie milosrdenstvo si žiada, aby sa kresťan modlil za spásu svojho nepriateľa a aby na neho zvolával pokoj, nie kliatbu. Ak je nám niekto nepriateľom, ba prenasleduje nás, neodplácajme sa mu zlom. Hoci to vyžaduje veľkú obeť, snažme sa mu vyprosiť požehnanie od Pána, vyprosiť milosť obrátenia. Ak máme na to príležitosť a vnútornú silu, môžeme mu dokonca niečím pomôcť. Hoci často nás môžu prenasledovať iba banálne chyby niektorých ľudí okolo nás - vyvyšovanie sa, kritizovanie, arogancia, výsmech, negativizmus, irónia, neúcta...

Kresťan vie hlboko súcitiť s ľuďmi, neuzatvára sa pred ich radosťami, ale ani bolesťami, ale úprimne ich spoznáva a je účastný na ich radostiach i žiaľoch. Nie je arogantný ani namyslený, snaží sa budovať vzťahy bez vášnivých konfliktov, žiť v jednote. Obzvlášť prejavujme lásku a úctu k tým, ktorí sú považovaní spoločnosťou za „nízkych“.

9. deň (piatok) – 16. 2. 2018 Nerúbať vysoko a nebyť múdrym sám pre seba

Navzájom rovnako zmýšľajte; a nezmýšľajte vysoko, ale prikláňajte sa k nízkym. Nebuďte múdri sami pre seba (Rim 12, 16).

„Aké má mať radca vlastnosti? 1. V prvom rade musí byť nábožný. Bez hlbokého vzťahu 
k Bohu nebude vedieť povzbudzovať iných. 2. Musí mať rád Združenie. 3. Musí byť rozumný, aby vedel vidieť znamenia a potreby čias a správne pochopiť a žiť podľa Pravidiel. 4. Musí byť vodcom, aby v spolupráci s ostatnými členmi rady vedel viesť. 5. Musí vedieť spolupracovať s inými a byť láskavý. 6. Musí mať čas, aby mohol pracovať v rade. Nájsť radcu, ktorý spĺňa všetky tieto kritériá, je ťažké. No je treba hľadať tých, ktorí sa k uvedeným kritériám približujú.“ (don Krušac, býv. prov. delegát)

Rozhodnutia pri voľbe musia vyjsť z abstraktnej predstavy ideálneho radcu, lebo členovia Kongresu sa budú rozhodovať pre konkrétne osoby. Tieto rozhodnutia nemajú smerovať „proti iným osobám (kandidátom)“, ale má to byť hľadanie tých najlepších. Hľadanie 
v spoločenstve s ostatnými, s vnímavosťou na hlas Ducha Svätého, aby sme neboli múdri sami pre seba. Vyžaduje si to od nás vážne úsilie a zodpovednosť. Nech nás teda vedie hlas Ducha Svätého.

17. 2. 2018 (sobota), začiatok Kongresu ASC, deň volieb novej PR